40-50-60tal+Robert

MUSIKEN PÅ 40-50- OCH 60-TALET

1.JAZZENS UTVECKLING

SWING- OCH STORBANDSJAZZ

Storbandsjazzen, eller swingmusiken som den också kallas, hade sin storhetstid under 30- och 40-talen. Ett storband innehåller 4 sektioner; trumpet-,saxofon-,trombon- samt en kompsektion bestående av (oftast) trummor, bas, och piano eller gitarr. Storbanden får oftast sina namn ifrån sina ledare och under 30- och 40-talet bör man nämna 3 av dessa lite extra:

Glenn Miller… var en amerikansk trombonist och storbandsledare med New York som bas. Hans storhetstid var mellan åren 1939-43 då hans storband levererade hits såsom In the mood och Moonlight serenade. Glenn Miller var under storhetstiden omåttligt populärt, men fick av vissa kritik för att vara för slätstruket, strikt och tillrättalagt. I GM:s arrangemang fanns det inte mycket utrymme för improvisation. I december 1944 försvann Glenn Miller då hans flygplan flög över Engelska kanalen och hans kropp återfanns aldrig.

Duke Ellington… eller Edward Kennedy Ellington som han egentligen hette började sin karriär som pianist men kom snart in på storbandstankar. Han verkade som musiker, låtskrivare och storbandsledare i över 50 år och rörde sig mellan flera olika genrer; gospel,blues, klassisk musik, filmmusik och såklart storbandsjazz. Han ville själv inte sätta etiketter på sina olika alster utan valde helt enkelt att kalla sin musik för ”American music”. Hans jazzalster är ofta ganska avancerade i form och harmonik, något som kanske kan härledas till Ellingtons klassiska skolning. Storhetstiden för Ellingtons storband var under 30- och 40-talet då man bland annat spelade in hiten ”Take the A train”.

Benny Goodman… Var en amerikansk klarinettist som redan på 20-talet startade sitt eget storband. Hans musikaliska karriär fortsatte fram till hans död 1986 då även han hunnit med att utforska flera andra stilar än den typiska storbandsmusiken. Benny Goodmans storband var känt för sina friare arrangemang och lite tuffare stil (jämfört med exempelvis Glenn Miller). Musikerna var individuellt mycket skickliga och gavs utrymme för improvisation. Benny Goodman var noga med att knyta de bästa musikerna till sitt band, oavsett hudfärg, vilket ledde till att hans storband blev ett av de första där svarta och vita musiker spelade tillsammans. Flera av Benny Goodmans musiker blev något senare förgrundsfigurer inom bebopen. Av BG:s storbandsarrangemang bör nämnas ”Chicago” samt ”Ain’t misbehavin’”.


 * Mitten av 40-talet – Bebop**

Flera av Benny Goodmans musiker (och andra) började experimentera och spela jazzlåtar i lite mindre sättningar. Detta utvecklades till vad som skulle komma att kallas bebop eller helt enkelt bop. Karaktäristiskt för musikstilen är; snabbt tempo, tekniskt skickliga musiker samt mycket improvisation i låtarna. Minton’s playhouse i New York blev ett tillhåll för ”den nya jazzen” och här träffades förgrundsfigurer inom bopen såsom saxofonisten Charlie Parker, trumpetaren Dizzy Gillespie, pianisten Thelonius Monk och gitarristen [|Charlie Christian].


 * 1950-talets jazz-Cool och Hardbop**

Efter bebopen kom några lugnare stilar som brukar sammanfattas med namnet **cool.** Coolmusik var ofta ganska ”vit” och lånade gärna influenser från europeisk konstmusik. Till cool räknas:

polytonalitet. Rytmiken var återhållsam. Jimmy Giuffrie är kända musiker från denna cool-genre.
 * Tristano-skolan:** Pianisten Lennie Tristanos band som använde långa komplicerade melodilinjer (till skillnad från bebopens korta, tvära fraser) och
 * Miles tubaband:** Trumpetaren Miles Davis jazzgrupp med valthorn och tuba vilket gav nya klangmöjligheter. Arrangemangen var ofta avancerade.
 * Västkustjazz:** Från tidigt 50-tal, vita musiker. Mycket städad och avspänd musik från framför allt Los Angeles. Shorty Rogers, Gerry Mulligan och

Sonny Rollins samt trumpetaren Clifford Brown.
 * Hardbop** var en vidareutveckling av bebopen. Mestadels svarta musiker spelade hardbop i New York från mitten av 50-talet, t.ex. saxofonisten

Jazz messengers samt Horace Silvers kvintett.
 * Funk** var en underavdelning av hardbop med influenser från soul och gospel. Inom jazzfunken finns det framförallt två kända grupper; Art Blakeys

som Antonio Carlos Jobim och Joao Gilberto. I USA var saxofonisten Stan Getz ett stort namn inom bossa novan.
 * Bossa Nova** som är en form av latinfärgad jazz dök också upp i mitten av 50-talet. Brasilien var centrum för denna stil med musiker och låtskrivare


 * 60-talets jazz - Modalt och free form**

Den **modala jazzen**, som blev populär på 60-talet, kännetecknas av att man spelar långa perioder med samma ackord/skala. Miles Davis skiva ”Kind of blue” från 1959 med bl.a. saxofonisten John Coltrane och pianisten Bill Evans blev stilbildande och är fortfarande en av de mest kända jazzskivorna som gjorts.

”Free jazz” från 1960 är stilbildande i denna genre.
 * Free form jazz** eller **frijazz** kan vara helt utan förutbestämda melodier och ackordföljder och vara fritonal och frirytmisk. Ornette Colemans skiva

MUSIKEN PÅ 40-50- OCH 60-TALET

2.ROCKENS OCH POPENS UTVECKLING

FOLKMUSIK-WOODY GUTHRIE

förgrundsfigur inom den amerikanska folkmusiken. Han var även aktiv i USA:s arbetarrörelse och skrev krönikor i amerikanska kommunistpartiets tidning The Daily Worker. Guthrie kom från en fattig småbrukarfamilj i Oklahoma och blev som många andra hemlös när sandstormar förstörde många hus och gårdar i Oklahoma under 1930-talet, det så kallade Dust Bowl. Guthrie spelade gitarr och munspel och levde ett kringflackande liv. Han tog sig fram bland annat som fripassagerare på godståg och försörjde sig på olika ströjobb.
 * //Woodrow// Wilson Guthrie**, mer känd under namnet **Woody Guthrie**, var en amerikansk musiker och låtskrivare samt författare, känd som

Guthrie kunde tusentals sånger. Ibland skrev han egna melodier och texter, ibland tog han upp äldre melodier som han satte egna texter till och härutöver sjöng han en stor mängd traditionella amerikanska folksånger. I hans sånger fanns både humor och allvar och i hög grad sjöng han om "det andra USA", arbetarnas, de svartas, de utanförställdas. En av hans mest kända sånger är //This Land is Your Land//, som han skrev 1940 som svar på den patriotiska sången //God Bless America// av Irving Berlin. Exempel på artister som tagit stort intryck av Woody Guthrie är Pete Seeger, Bob Dylan och Bruce Springsteen. Hans storhetstid var under 40-talet.Woody Guthrie avled 1967 i Huntingtons sjukdom (danssjuka).

COUNTRY MUSIC-HANK WILLIAMS

och är än idag det största namnet av alla inom countrygenren. Hank Williams karriär sträckte sig från slutet av 30-talet till hans död 1953, men hans riktiga storhetstid var i slutet av livet, mellan 1948-53. Av hans största hits kan nämnas Lovesick blues och Hey, good lookin’. Allvarligt alkoholmissbruk gjorde att Williams inte blev äldre än 30 år. Hans sista singel hette "I'll Never Get Out Of This World Alive". Hank Williams är en legendar inom countrymusiken och har inspirerat en mängd andra artister, exempelvis Merle Haggard, Johnny Cash och Bob Dylan.
 * //Hiram// King "Hank" Williams**, var en amerikansk countryartist, sångare och gitarrist. Han räknas som en av de största förnyarna av countrymusiken

RHYTHM N’ BLUES, ROCKABILLY OCH ROCK N’ROLL

Rockmusikens ursprung kan härledas till den blues som i början av 1900-talet växte fram hos den svarta befolkningen i den amerikanska södern. Under 1930-talet och 1940-talet flyttade allt fler svarta sydstatsbor till delstater i norr, där industrierna ropade efter arbetskraft. De tog musiken med sig. Med elgitarr och trummor fick bluesen ett helt nytt sound. **Rhythm and blues**-musiken var född, vilket var början till vad som sedan skulle kallas rock and roll. Rhythm n’ blues var länge också ett samlingsnamn för all ”svart” musik oavsett genre.

Det här är några av anledningarna till pop- och rockmusikens starka framväxt:
 * Förutsättningarna för att pop- och rockmusik skulle slå igenom på 50-talet…**
 * Först vid 40-talets slut skapades begreppet tonåring och skolungdom. Nu hade man råd att låta ungdomarna få en bättre och längre utbildning. Tidigare började man vanligtvis att arbeta efter årskurs 6.


 * Radion finns i alla amerikanska hem vid 50-talets början och även TV var rätt vanligt.


 * Under 2:a världskriget "arbetade", svarta och vita amerikaner tillsammans för första gången. Detta ledde till att vita, för första gången, hörde svart musik, framför allt blues.(Man kan senare under Vietnamkriget se samma fenomen, när det gäller svart soulmusik.)


 * Skivbolagen såg i tonåringarna en ny köpstark grupp för musik. De hade råd att köpa skivor, kläder och man hade tid över att roa sig. Ekonomin blomstrade i USA.


 * De första egentliga tonårsfilmerna gjordes, bl.a. Blackboard Jungle (Vänd dem inte ryggen) där musiken spelade en stor roll.

Det var mycket tydliga gränser mellan ”vit” musik och ”svart” musik i USA. Ungdomarna brydde sig inte om gränserna för de gillade de svarta artisternas Rhythm and Blues för den var mycket fräckare än föräldrarnas countrymusik och swingmusik. Rhythm and Blues spelades på speciella ”race”radiokanaler och såldes på Race Records butiker. En marknad för svart musik skapades bland vita ungdomar.

Den första stora artisten i genren var Bill Haley and the comets som med sin låt ”Rock around the clock” fick en jättehit, mycket pga att den är med i filmen Blackboard jungle från 1955. Elvis Presley och producenten Sam Phillips i Sun Records gjorde rockabillyn större och Elvis blev en av de första riktigt stora tonårsidolerna. Stående inslag i musiken var att den var lätt och tilltalande. I instrumentväg var halvakustisk elgitarr och kontrabas viktiga inslag. På kontrabasen slog man på strängarna på ett speciellt sätt som kallas "slap-back". Musikstilen spelades i stort sett bara av vita musiker.
 * Rockabilly** är en blandning mellan country, som tidigare kallades för hillbillymusik, och blues och är en av de tidigaste formerna av rockmusik.

olika högst varierande stilar inom rockmusiken som numera även bara kallas rock. Som ett resultat av detta har begreppet rock'n'roll numera två betydelser: antingen traditionell rock'n'roll i 1950-talets stil, eller senare övrig rockmusik som kan skilja sig avsevärt från den traditionella rock'n'roll- musiken, till exempel hårdrock/heavy metal och punkrock. Rock’n’rollen utvecklades i USA av pionjärer som, förutom tidigare nämnda Haley och Presley, Chuck Berry, Little Richard, Eddie Cochran, Fats Domino och Buddy Holly. Musikstilen spred sig runt världen och här i Sverige hade vi storheter som Little Gerhard och lite senare Hepstars och Tages. Från England kom sångaren Tommy Steele som blev omåttligt populär-många tvingades att ”välja sida” mellan Elvis Presley eller Steele… Vi är nu i andra hälften av 50-talet och nu börjar vita och svarta musiker synas på samma scener, höras i samma radioprogram och släppas på samma skivbolag. Själva ordet rock’n’roll lär ha skapats av radio-DJ:n Alan Freed och användes i sin nuvarande betydelse första gången runt 1953.
 * Rock'n'roll** är en sorts populärmusik som oftast använder sig av sång, elgitarr och ett tungt bakgrundsbeat. Den utvecklades med tiden till många


 * The British Invasion** - britterna invaderar!

Rock’n’roll-hysterin i USA tenderade att plana ut och en bit in på 60-talet dominerade ”snäll” popmusik listorna i USA, med exempelvis artister som Neil Sedaka och Paul Anka i spetsen. I England däremot gick man åt andra hållet och många band tog den traditionella rock’n’rollen och gjorde den ännu bluesigare och ”skitigare”. Engelska band tog från 1963 och ett antal år framåt över som det land som förde rocken framåt, med band som the Beatles, Rolling stones, the Animals, the Kinks, the Who, the Birds och många fler. Noterbart är att det nästan enbart är band och väldigt få soloartister som kommer fram under den här tiden. Man får inte heller glömma att soulmusiken var väldigt stor i USA under den här tiden med artister som the Four Tops, The Supremes och Ray Charles.

I slutet av 60-talet, från ca 1967, blev då den amerikanska musikscenen betydligt tuffare igen. Detta mycket pga Hippierörelsen som hade sitt starkaste fäste på västkusten, runt San Francisco.De blev främst kända för att kämpa för fred och miljöfrågor med slogans som flower power och make love, not war. Framförallt vände sig hippierörelsen mot USA:s inblandning i Vietnamkriget. Andra saker som ofta förknippas med hippiekulturen är deras positiva inställning till droger och den speciella klädstilen. Musikaliskt bidrog också rörelsen till en särskild musikscen med rock'n'rollbaserad musik som ofta innehöll svävande, "flummiga" inslag. Exempel på stora band och artister under hippie-eran är Jimi Hendrix, The Doors, Janis Joplin, the Grateful Dead och Jefferson Airplane. Höjdpunkten för Hippierörelsen, åtminstone ur musikalisk synvinkel, måste anses vara den gigantiska Woodstock-festivalen under sommaren 1969.
 * Hippie-eran**